Cine suntem?
Suntem doar ce vor alţii să fim?
Ne e dată o soartă pe care n-o putem controla?
Sau putem evolua?
Să devenim... ceva mai mult?
Poţi schimba postul?
După ce se termină melodia asta.
Aşa ai spus şi acum două melodii.
Ştii că e o piesă clasică, nu?
Îţi promit ceva.
Când o să fii destul de mare ca să conduci, alegi tu muzica.
E bine aşa?
John.
Nu eu l-am schimbat.
Jean, tu ai făcut asta?
Eu n-am făcut nimic.
- Jean, ce... - Nu ştiu. Eu nu fac nimic.
Linişte!
N-are nicio zgârietură.
N-are răni interne.
Eşti sigură că era în maşină?
Da.
Cine îi spune?
Mulţumesc.
Bună!
Unde sunt părinţii mei?
Mă numesc Charles Xavier şi...
Au murit.
Nu-i aşa?
Ba da.
Îmi pare foarte rău că a trebuit să-ţi spun asta.
Ce se va întâmpla acum cu mine?
De asta am venit.
Am o şcoală...
e pentru tineri ca tine.
Speciali.
Special e un mod frumos de a spune...
Ciudat? Nebun?
Da.
Uneori, aşa e.
Uneori poate descrie oameni importanţi.
Sau uimitori.
Sau foarte tari.
Ai haruri, Jean.
Ştii ce?
Să luăm stiloul ăsta!
E ceva ce...
Ia-l!
Ţi-l dăruiesc.
Poţi face un desen frumos cu el
sau poţi scoate ochii cuiva.
Oricum, e doar un stilou.
Un dar.
Ce alegi tu să faci cu darul tău depinde doar de tine.
Dacă vrei să-l foloseşti ca să faci lucruri bune...
pot să te ajut.
Nu eşti ca ceilalţi doctori.
Nu.
Şi tu nu eşti ca ceilalţi pacienţi.
Ce zici?
Nu pot sta aici.
Bine. De ce nu?
E prea frumos.
Eu...
Stric lucruri.
Am o idee...
Dacă tu strici ceva, orice, eu pot să-l repar.
Nu poţi repara orice.
Pot să te ajut.
Pot să te ajut să nu mai strici nimic, niciodată.
Crezi că mă poţi repara şi pe mine.
Nu.
Nu, pentru că tu nu eşti stricată.
Zece, nouă, opt, şapte, şase,
cinci, patru, trei, doi, unu...
Motoarele ajung la putere maximă. Trei motoare la 104%.
Hei...
Îmi apare ceva pe monitor.
Doamnă, satelitul şase recepţionează ceva.
Houston, avem o problemă.
Naveta Endeavour a avut probleme în misiunea sa.
- Ştiu la ce te gândeşti. - Eu spun asta.
Răspunsul e nu. Avionul n-ajunge atât de sus.
Cu toate noile rachete propulsoare şi modificările tale?
Sunt făcute pentru viteză, nu pentru altitudine.
Nu fac asta.
...pierdere totală de energie. Au pierdut controlul propulsiei.
Traiectoria e neregulată, din cauza utilizării neîntrerupte a motorului.
Oxigenarea a scăzut...
Da? Eu sunt.
- Charles? - Dle preşedinte.
Te uiţi la televizor?
Da, mă uit chiar acum.
Hank?
Da.
E o simplă recuperare.
Mergem în spaţiu, luăm astronauţii, îi aducem acasă.
- Întrebări? - Da, cam o mie.
Nu avem timp de atâtea.
Deci mergem în spaţiu?
Da, Kurt, mergem în spaţiu.
Avem misiuni spaţiale mai nou. Tare!
X-Jet-ul ajunge aşa de sus?
- Teoretic... - O să ajungă.
Haide!
Tu eşti de acord cu treaba asta?
Uneori uit că poţi citi gânduri.
Nu era nevoie să-ţi citesc gândurile. Se vede pe faţa ta.
Dacă tu-mi spui că e în regulă, e suficient pentru mine.
Dacă merge ceva prost, întorc nava.
Ştiu că o vei face.
O a doua navă a fost văzută pe cer.
Ni s-a spus că preşedintele a apelat la X-Men.
Doamnelor şi domnilor de la NASA, vă vorbeşte Charles Xavier.
Poate cineva să mă pună la curent?
Au fost explozii solare.
Credem că sistemul electric a fost scurtcircuitat de căldură.
Au pierdut controlul, comunicaţiile, poziţionarea, tot.
Nicio grijă. Vin ajutoare.
Nu e atât de distractiv pe cât mă aşteptam.
Asta e o explozie solară?
N-am mai văzut asemenea date.
Racheta de direcţie nu funcţionează.
Carlinga nu mai rezistă mult.
Kurt, poţi ajunge acolo?
Se roteşte prea repede. Nu pot să văd pe hublou.
Scott, loveşte propulsorul,
să încetineşti rotaţia.
Kurt, ia-l pe Peter. Du-te!
Storm, izolează fisurile.
Vin imediat.
Rahat!
- Puneţi-vă centurile, plecăm acasă! - Stai!
Comandantul nostru nu e aici.
Era în sas, lucra la propulsie.
Căldura creşte rapid.
Nu mai pot s-o ţin aşa prea mult.
Trebuie să plecăm. Puneţi-vă centurile!
Nu, Raven. Nu abandonăm pe nimeni.
Nu vreau să pun echipa într-un pericol şi mai mare.
Şi echipa lor?
Jean va împiedica naveta să se rupă. Nu-i aşa, Jean?
Poţi să faci orice îţi pui în minte.
Pot s-o menţin intactă, dar nu de aici. Trebuie să fiu înăuntru.
Căldura creşte.
Într-un minut ne ajung exploziile solare.
A spus că poate s-o facă.
30 de secunde.
Numără!
Mai avem 20 de secunde.
Zece...
nouă, opt...
şapte, şase...
cinci...
patru...
trei...
doi...
unu.
Unde e Jean? Kurt, unde e?
Unde e?
Îmi pare rău.
Pregătiţi-vă de impact!
E toată...
E toată lumea teafără?
Da, suntem bine.
Să mergem acasă!
Da! X-Men!
Ajunge, fetiţe şi băieţei!
X-Men au făcut azi un lucru incredibil de curajos.
Au demonstrat din nou de ce omenirea are nevoie de noi.
Oameni ca voi.
Preşedintele vă transmite felicitări
şi sincera sa recunoştinţă.
În ceea ce mă priveşte...
sunt mai mândru ca niciodată.
Distracţie plăcută!
O meritaţi din plin.
Toţi o meritaţi. Nu mai avem lecţii azi.
Jean?
Ne-ai tras o sperietură groaznică. Cum te simţi?
Mă simt bine.
- Hank? - Da?
Fă-i lui Jean analizele standard pentru rănile suferite în misiuni.
Mulţumesc.
Era cât pe-aci ca preşedintele să transmită condoleanţe.
Ar fi trebuit să fie moartă.
Din fericire, nu e.
Practic eu am făcut tot.
Jean a făcut un pic, pe final, dar eu am dus greul.
Ne-ai pus în pericol, Charles.
I-ai pus pe copiii ăia în pericol.
Nu mai sunt copii, Raven.
Şi-mi pasă de siguranţa lor la fel de mult ca şi ţie.
Eşti sigur?
Pentru că ne asumăm riscuri tot mai mari. Şi pentru ce?
Te rog, spune-mi că nu pentru orgoliul tău.
Apariţii pe copertele revistelor, decoraţii din partea preşedintelui.
Îţi place, nu?
Da, îmi place mai mult decât să fiu vânat şi dispreţuit.
Scopul scuză mijloacele, Raven.
Şi care e scopul?
Protejarea noastră.
Tu ar trebui să înţelegi cel mai bine că ajunge o zi proastă
şi o să ne considere iar duşmani.
Purtăm costume identice şi zâmbim în poze ca să se simtă lumea în siguranţă?
E un preţ mic pentru menţinerea păcii.
Riscându-ne viaţa ca să-i salvăm pe ei?
Da!
E ciudat.
Nu-mi amintesc când ai riscat tu ceva ultima dată.
Apropo, femeile sunt mereu cele care salvează bărbaţii aici.
Poate ar trebui să ne numim X-Women.
Inima bate cu putere, pulsul e bun, activitatea cerebrală e normală.
O să mă mai uit o dată pe analizele genetice.
Ce ar putea să nu fie în regulă?
Mi-ai citit gândurile fără să-mi ceri voie?
Scuze, n-am vrut, dar ce ar putea să nu fie în regulă?
Ce s-a întâmplat acolo te-a făcut mai puternică.
N-am mai văzut asemenea date.
Ieşi din standarde.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă...
că va trebui să construim un aparat mai bun.
Dar cum te simţi?
Eu mă simt bine.
Excelent.
Eu zic că poţi să pleci.
- Du-te sus. - Bine.
Mulţumesc, Hank.
Hank a spus asta?
- "Ieşi din standarde”? - Da.
Tipul albastru blănos? Doctorul? Acel Hank?
Chiar el. De ce?
Te simţi un pic intimidat?
Permanent.
Jean.
Sigur te simţi bine?
Mai mult de atât. Mă simt excelent.
Nu ştiu, parcă totul ar fi...
mai intens.
Da.
Nu, doar că...
Ce?
Am crezut că te-am pierdut azi.
Ştiu.
Dar m-am întors la tine.
O să mă întorc mereu la tine.
E Luna?
Probabil că a văzut veveriţe.
Mă duc să văd ce face. Vin imediat.
Nu pleca!
Spune-i să tacă.
Luna!
Scumpo!
Ce e? Ce e, scumpo?
Râde cel mai gălăgios.
Nu e...
Cred că aşa a fost.
Dumnezeule!
A fost...
Margaret?
Ce...
- Pe aici! - Bine.
Încă un pahar?
Termină-l pe ăsta.
Încă două?
Da.
- Bună! - Gheaţă.
Mulţumesc.
Cum se simte?
Îi e...
sete.
Da, văd.
Ţi se pare că arată în regulă?
Pentru cineva care a fost lovit de explozii solare...
aş zice că arată foarte bine.
Mulţumesc.
N-a trecut multă vreme de când dădeam noi asemenea petreceri.
Acum suntem singurii rămaşi.
Da. Ultimii dintre Cei Dintâi.
M-am gândit.
Poate că e timpul să mergem mai departe.
Unde?
Nu ştiu. Charles e problema.
Orice ar fi între voi, o să vă împăcaţi.
Ba nu.
Îl iubesc, dar s-a schimbat.
Totul s-a schimbat.
Da.
Am schimbat lumea ca să putem trăi în ea.
Poate că asta ar trebui să facem.
Dar asta e viaţa noastră, asta ne-am dorit.
Nu aşa.
Raven...
Nu e viaţa noastră, Hank.
E a lui.
De la ce crezi că vine "X” din X-Men?
Charles şi X-Men sunt cei la care apelăm când ne înfruntăm cele mai mari temeri.
Mulţumesc, dle preşedinte.
Mulţumesc.
N-am făcut decât să creez o lume
în care copiii să trăiască liniştiţi şi mândri
că sunt diferiţi.
Ştiu că unii dintre voi ne numesc "supereroi”.
Trebuie să recunosc că nu ştiu ce înseamnă acest cuvânt.
Dar e mult mai bine decât cum ne spuneaţi înainte.
Hai să dansăm!
Vrei să dansezi?
Hai, Scott!
Ai auzit cum îţi spun puştii?
- Vreau să ştiu? - Da.
Phoenix.
E tare, nu? Pasărea care învie din propria cenuşă.
Te simţi bine? Hai să luăm o pauză.
Jean.
Ce ai păţit?
Stai, stai!
Nu, opreşte-te!
EROARE
E Jean.
Jean, te rog!
Opreşte-te!
Mulţumesc.
Îmi pare extrem de rău, dar va trebui să plec.
Vă mulţumesc foarte mult.
Ce e? Ce vezi?
Nimic.
Mutaţia ei e prea puternică.
Pentru prima oară nu-i mai pot accesa mintea.
Asta facem aici?
Hank a construit Cerebro ca să-mi amplifice puterea.
Cred că doar aşa pot intra în mintea ei.
Hank, poţi să creşti intensitatea?
Încă un pic. Mulţumesc.
Uite-o!
- Da. - Nu e delicios?
Aşa ar trebui să arate?
Mintea unei spiritiste e fragilă.
Cea mai mică influenţă o poate trimite în direcţia greşită.
A trebuit să-i ajustez mintea în copilărie.
În ce fel?
Am creat o structură.
Ziduri, de fapt. Pentru a ţine traumele la distanţă.
Ce i-ai făcut, Charles?
Am salvat-o.
Cred că ce s-a întâmplat în spaţiu a afectat-o.
Dar zidurile pe care le-am ridicat au început să cadă.
Linişte!
Ce-i asta?
De asta încercam s-o salvez.
O masă pentru o persoană. Comanda obişnuită.
A cui e vocea asta?
Charles?
Se trezeşte.
Jean?
Jean, nu te teme. Eu sunt.
Vreau să-ţi păstrezi calmul
şi să te concentrezi asupra vocii mele.
Ieşi din mintea mea!
Păstrează-ţi calmul, Jean!
Mi se opune. Creşte intensitatea!
L-am auzit pe tata.
Trăieşte.
Ţi se pare.
Mintea ta are nevoie de odihnă.
Mă minţi!
O simt.
Mai puternic!
Nu, deja e prea mult.
N-o face, Hank!
- Hank. - Refuz.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Ieşi din mintea mea!
Charles!
- Charles! - Charles!
Jean!
Te simţi bine?
Ce s-a întâmplat?
Eram afară, apoi...
Ai avut un accident. Ai leşinat.
Eu ţi-am făcut asta?
E în regulă.
Ba nu e.
A fost un accident.
Nu ştiu ce se întâmplă cu mine.
Nu-mi mai controlez puterile. Nu pot rămâne aici.
Trebuie să plec.
Ce tot spui? Unde te duci?
Trebuie să îl văd pe tata.
Tatăl tău e...
Trăieşte. Îl aud.
A murit în accident, ai uitat?
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Stai puţin!
- Te rog, lasă-mă să plec! - Ia-o mai uşor.
Nu-mi pot controla puterea. Nu o pot opri.
Ţi-aş putea face rău iar.
Îmi asum riscul.
Ştiu.
Dar eu nu vreau să mi-l asum.
- O să-şi revină? - N-am nimic.
- Nu-i adevărat. - N-am nimic.
Ce ai văzut?
E plină de dorinţă.
De furie, de suferinţă.
Şi toate se exteriorizează simultan.
S-a întâmplat ceva cu ea. Se schimbă.
În ce?
Nu ştiu.
Jean a plecat.
- Unde? - Nu ştiu.
Charles, o poţi urmări cu mintea.
Nu mai pot.
E prea puternică, chiar şi pentru mine.
A spus că se duce la tatăl ei.
N-are logică, nu?
Pregătiţi avionul.
- O s-o aducem acasă. - Noi?
Nu poţi pleca aşa.
Trebuie s-o opresc. N-o să găsească...
N-o să găsească nimic bun acolo.
Asta e tot ce a rămas
din Imperiul D'Bari?
Salutări, Vuk!
Le-ai învăţat limba?
Cu uşurinţă.
Tu ce ai descoperit?
Puterea e izolată într-unul dintre ei.
În specia asta primitivă?
Ea e mai puternică.
E mutant.
Nu ştie ce i se întâmplă.
Pot profita de asta.
Dacă vom controla acea putere...
ne putem readuce la viaţă rasa.
Să o luăm de la capăt.
Aici.
Ea unde e?
Pot să te ajut cu ceva?
Tată?
Jean.
De unde ştii unde mergem, Charles?
Dacă nu o poţi urmări, de unde ştii unde e?
Ştii de unde ştiu.
Iisuse!
Ce ai făcut?
Am protejat-o.
De adevăr.
Există un sinonim pentru asta.
Mi-a spus că ai murit.
Nu credeam că mă voi mai întoarce aici.
E neschimbată.
Toată.
Vrei ceva de băut sau de mâncat?
Nu, mi-e bine.
Mi-e foarte bine.
Mă bucur mult să te văd.
Îţi aduc nişte apă.
Linişte!
Jean?
Atâtea fotografii, dar niciuna cu mine.
Nu m-ai căutat deloc.
Jean...
De ce nu m-ai căutat?
Ar fi mai bine să stăm jos.
Nu vreau să stau jos.
De ce nu m-ai căutat?
Nu minţi! Pot să-ţi citesc gândurile.
Nu-i fac faţă.
Nici măcar nu ştiu ce e.
Eu ştiu.
Atunci, vrei s-o iei?
Nici măcar nu ţi-ai luat la revedere.
Nu am apucat să îmi iau adio de la mama ta.
Aveam opt ani!
Cum ai putut să-mi faci aşa ceva?
Vrei să-mi citeşti gândurile?
Citeşte-le până la capăt.
Nu uita ce ai făcut.
Nu ştiu. Eu nu fac nimic.
Linişte!
Nu.
Îmi pare rău, Jean...
dar lumea mea s-a stins în acea zi.
Şi tu ai avut soarta ei.
Jean, te rog, nu!
Opreşte-te!
Nu eu o fac.
Ci ei.
N-ar fi trebuit să veniţi aici.
De ce? Am venit să te luăm acasă.
Nu mai am o casă, ai avut tu grijă de asta.
Tatăl tău nu-ţi putea face faţă, de asta te-am luat noi.
Mi-ai spus că tata a murit, te-ai folosit de mine pentru puterile mele.
Nu e adevărat, nu aşa a fost.
Jean, te putem ajuta.
Eu te pot ajuta, dar trebuie să mă asculţi.
Ba nu.
Scott!
M-a minţit, Scott. Cu tot.
O să găsim o soluţie împreună. Dar întoarce-te la mine.
Ai spus că te vei întoarce mereu la mine.
Întoarce-te!
Jean.
Nu vă apropiaţi de mine!
Opriţi-o repede!
Charles, aşteaptă!
Jean, te rog!
Jean, încetează!
Pot să trag. Trag...
Ba nu.
Îmi pare rău, Hank. Vreau să-i dau o şansă lui Raven.
V-am spus să nu vă apropiaţi.
Asta nu se va întâmpla.
Te rog, opreşte-te!
Doar după ce mă asigur că vei fi bine.
Mi s-a întâmplat ceva.
Vino acasă!
Lasă-mă să te îngrijesc.
Nu poţi.
Nu poţi. Nu...
Nu ştii cum e.
Atunci, spune-mi tu!
Când vine...
oamenii au de suferit.
Mie nu mi-e teamă de tine, Jean.
Uită-te la mine!
Concentrează-te asupra vocii mele.
O s-o scoatem la capăt împreună.
Nu te las baltă.
Asta fac familiile.
Avem grijă unii de ceilalţi.
Tu eşti familia mea, Jean.
Orice ar fi.
Opreşte-te!
Nu pot să respir.
Te iubesc!
Raven, te rog!
Raven.
Raven. Te iubesc!
Nu.
Suntem toţi în război.
În război cu noi înşine.
Raven a purtat războiul ăsta aproape toată viaţa.
Sper că acum şi-a găsit liniştea.
Raven a murit făcând ce ştia mai bine...
ajutând un prieten.
Un prieten aflat la ananghie.
Nu a dispărut.
Dăinuie prin mine...
prin noi...
prin spiritul X-Men.
E adevărat?
Jean a ucis-o?
Nu ştia ce face.
Jean a pierdut controlul.
Dar tot Jean e.
Tot prietena noastră.
Încă putem s-o ajutăm. Putem s-o găsim.
Şi s-o aducem acasă.
Asta o să facem, bine?
N-a fost un accident, Scott.
A ucis-o pe Raven.
Chiar dacă nu poţi recunoaşte asta.
Dar ăsta e adevărul.
Aia nu era Jean.
Jean pe care o cunosc eu.
Uneori vrei să vezi oamenii altfel decât sunt în realitate.
Şi, când îţi dai seama cum sunt,
e prea târziu.
Aici am cunoscut-o pe Raven.
Era doar o fetiţă şi...
intrase să caute de mâncare.
I-am spus că, dacă rămâne, nu va mai cunoaşte foamea.
Apoi cred că i-am promis o viaţă mai bună.
După care i-ai luat-o.
- Poftim? - Ai auzit bine.
- Hank... - E vina ta, Charles.
E vina ta că a murit.
- Nu e drept! - Drept?
Nu vorbi despre dreptate.
Te-ai jucat cu mintea unei fetiţe de opt ani.
- Ai reprimat durerea şi furia. - Jean?
Unde credeai că o să ajungă?
Am făcut-o ca s-o ajut. Tot ce fac...
- ...e ca să-i ajut. - Fii serios!
Tot nu-ţi dai seama că ai greşit?
Asta e...
Nu, trebuie să accepţi realitatea.
Recunoaşte în faţa mea. Hai!
Recunoaşte!
Recunoaşte că ai greşit, te rog!
Tot nu poţi...
Sper că acum te simţi mai bine, Hank.
Sper că să te iei de mine după ce mi-am îngropat sora adoptivă...
- ...te-a ajutat... - Nu e vorba de mine.
Ştiu cu ce am greşit.
Voia să plece. Raven m-ar fi părăsit.
Dar am convins-o să rămână.
Ea a văzut ceea ce nouă ne-a scăpat.
Ce anume?
Noi încercam să ferim copiii de lumea exterioară,
când, de fapt, ar fi trebuit să-i ferim de tine.
Nu ştiu ce se întâmplă cu mine.
De ce?
De ce fac asta?
- Civilii n-au voie să treacă de... - FBI.
Lăsaţi-ne!
Voi cine mai sunteţi?
Noi suntem cei care vă vor ajuta, dle Grey.
Nu ştiam că se va întoarce.
Îmi pare rău pentru toate astea.
Nu-i nimic.
Vrem doar să înţelegem cine e Jean.
Povestiţi-ne cum i-aţi dat-o mutantului.
Poate...
ar fi mai bine să vorbesc cu un avocat.
Îmi pare rău, dle Grey,
dar trebuie să aflu totul despre ea în clipa asta.
E o întorsătură nefericită.
De ce?
Pentru că e mult mai uşor să vă înţeleg limba
când nu ţipaţi.
Cine eşti?
Ce cauţi aici?
Răspunde la întrebare!
Las-o!
Ce cauţi aici?
Eşti rănită?
Nu.
Te rog să-i ierţi.
Nu sunt obişnuiţi cu oaspeţi nepoftiţi.
Te rog!
Ia-o de la început!
Al cui e sângele ăsta?
- Poftim? - De pe bluza ta.
Al cui e sângele?
Eu nu sunt Charles.
Nu-ţi pot citi gândurile.
Tu ai rănit oameni.
- A trecut ceva vreme. - Dar ai făcut-o.
Da. Ce vrei să mă întrebi?
Cum te-ai oprit?
Am dorit să mă răzbun toată viaţa.
De când eram copil...
I-am pierdut pe toţi cei dragi, aşa că...
am rănit oameni.
Da, am ucis.
Am ucis crezând că asta va alunga durerea.
N-a fost aşa.
Oricâte suflete aş fi luat.
Aşa că m-am oprit.
Nu ştiu cum să mă opresc.
Nu ştiu ce se petrece cu mine.
Când pierd controlul,
li se întâmplă lucruri rele
celor dragi mie.
Al cui e sângele?
Nu de asta ai venit aici?
- Cu ce crezi că te pot ajuta? - Nu ştiu.
Ba ştii. Al cui e sângele?
- Nu vreau să vorbesc. - Ai rănit pe cineva?
- Te rog... - Răspunde la întrebare.
- Termină, mă înfurii! - Bine.
Vreau să fii furioasă.
- Arată-mi ce se întâmplă. - Nu vreau să-ţi fac rău!
Ce se întâmplă când eşti furioasă? Să văd!
- Arată-mi... - Termină!
Vine armata.
Se apropie.
Rămâi aici.
Două elicoptere. Sunt americane.
Fiţi calmi, dar gata să acţionaţi.
Stai pe loc!
Avem dreptul să fim aici.
Am primit pământul de la guvernul american.
Nu intenţionăm să vi-l luăm.
Nu pentru voi am venit.
Căutăm o membră X-Men. Jean Grey.
N-am mai văzut-o de multă vreme.
Atunci putem să aruncăm o privire.
Nu mai am o casă, ai avut tu grijă de asta.
- Te-ar deranja dacă aş veni la tine... - Asta fac familiile.
- ...neanunţat, neinvitat? - Avem grijă unii de ceilalţi.
Tu eşti familia mea, Jean.
Uite ce e...
Ştiu cine eşti.
- Nu vreau să ne luptăm. - Da, nu vrei.
Atunci, dă-te la o parte!
Avem aceleaşi drepturi ca tine şi ai tăi.
Cum spuneam, nu pentru voi am venit.
Am venit pentru o fată care a renunţat la drepturile astea
când a atacat un echipaj de poliţie.
Şi ei au familii.
Se pare că nu ştiai asta.
Nu aflăm ştirile aici, căpitane.
Opreşte-te!
Am spus să te opreşti imediat!
Nu eu fac asta.
Eu o fac.
Jean?
Jean!
La pământ!
Urcaţi-vă în elicopter şi plecaţi!
Nu pot să-l mai ţin!
Retragerea!
Haide!
- Urcaţi! - Prindeţi-vă! Grăbiţi-vă!
- Haide! - Veniţi!
Dă-mi mâna! Ajutaţi-mă!
Pleacă!
Du-te de aici!
Am nevoie de ajutorul tău. Credeam că protejezi mutanţi.
Îi protejez...
de tine.
Trebuie să pleci.
Du-te!
Congresul ia în calcul
înfiinţarea lagărelor temporare pentru mutanţii cu puteri considerate
un pericol clar pentru oameni.
Asta după incidentele provocate de Jean Grey,
care, după ce a distrus două comunităţi
şi a atacat poliţia şi armata...
Sunt Charles Xavier. Vreau să vorbesc cu preşedintele.
Dle Xavier, acest număr de telefon nu va mai fi valabil.
Trebuie să-l rog să nu facă asta.
N-are rost să renunţăm la tot ce am realizat.
Trebuie să ne daţi o şansă...
Dacă tu strici ceva, orice, eu pot să-l repar.
Nu poţi repara orice.
Grey e căutată în toată lumea.
Autorităţile îi roagă pe cetăţeni să nu se apropie de ea.
Dacă e văzută, trebuie anunţată imediat poliţia.
Oficialităţile guvernamentale...
Mai dă-mi un rând.
Bună, Jean!
Nu-mi poţi controla mintea cum o faci cu ei.
Eu nu sunt ca ei.
Vreau şi eu la fel.
Cum m-ai găsit?
Să spunem că am prieteni sus-puşi.
Cine eşti?
O întrebare mai bună e...
cine eşti tu?
Eşti o fetiţă speriată care-i dă socoteală unui om în scaunul cu rotile...
sau eşti cea mai puternică fiinţă de pe planetă?
Nu ştiu cine sunt.
Ba ştii.
Eşti fata pe care o părăsesc toţi.
Poate că aveau motive întemeiate.
Din cauza a ce e în tine?
Te temi de asta pentru că ţi se pare că te face rea,
malefică,
toate cuvintele cu care au încercat să te controleze.
Cuvinte inventate cu mult timp în urmă de oameni cu minte puţină.
Ei nu pot înţelege ce eşti tu.
Nici măcar X-Men nu pot.
Dar tu poţi?
Charles?
- Hank nu e la oră. - Poftim?
Hank nu e la oră.
Ai verificat în camera lui?
Da, nu e nici acolo.
Unde sunt ceilalţi?
Sunt singur.
Charles n-a venit?
Dacă o cauţi pe Jean...
- ...a plecat. - Ştiu.
Atunci, ce cauţi aici?
Ai oameni în toată lumea care caută mutanţi pentru locul ăsta.
Ajută-mă s-o găsesc pe Jean.
N-am de ce s-o găsesc.
Nu pentru mine.
Fă-o pentru Raven.
Ea te-a trimis?
Nu ştii?
Ce să ştiu, Hank?
Raven a murit.
Jean a ucis-o.
Ajută-mă s-o găsesc pe Jean.
Dacă o găsesc, o omor.
Ştiu.
Ei ştiu cine sunt?
Da.
Şi nu se tem de mine?
Singurul om de aici care se teme de puterile tale
eşti tu.
Adunaţi-i pe ceilalţi.
Dacă nu-şi poate controla puterea,
o distrugem.
Asta voiai să-mi arăţi?
Nu.
Asta voiam să-ţi arăt.
Ce a pătruns în tine, în spaţiu, nu a fost o explozie solară.
Şi n-a fost un accident.
Era atrasă către tine.
Ce era?
O forţă cosmică pură şi inimaginabil de puternică.
Am văzut cum a pătruns în tine.
Eram acolo,
urmăream acea forţă.
De ce?
Pentru că e scânteia care a dat viaţă universului
şi flacăra care mi-a nimicit lumea.
Ce a mai rămas din poporul meu a căutat acea forţă pentru a o controla,
dar a distrus tot ce a atins.
Până la tine.
De ce eu?
Pentru că eşti mai puternică decât crezi.
Pentru că eşti deosebită.
Cu ajutorul meu, ai putea controla ce e în tine.
Ai putea crea noi lumi cu acea putere,
ai transforma praful în apă,
apa în viaţă.
E destinul tău, Jean, să devii ceva mai măreţ
şi să evoluezi devenind cea mai mare forţă din galaxie.
Ţi-am spus că ei nu te vor înţelege.
Şi se tem de ce nu înţeleg. Iar lucrurile de care se tem...
Vor să le distrugă.
Raven a suferit?
Doar puţină vreme.
Ştiu că am avut
dispute în trecut, dar...
Amândoi am iubit-o pe Raven.
Da.
Aşa e.
Fata a fost văzută.
Unde?
La New York. Vom avea oameni la sol când ajungem acolo.
E timpul!
Ştim unde e Jean.
Parcă spuneai că nu poţi s-o depistezi.
Nu eu am găsit-o.
Ci Erik.
Hank e cu el.
Se duc după ea şi o vor ucide.
Şi pe toţi cei care le stau în cale.
Kurt, du-ne pe mine şi pe Scott acolo, dar atât.
Ne laşi acolo şi te întorci acasă.
Şi eu?
În clipa asta nu sunteţi X-Men.
Eu şi Scott ne vom duce să luptăm pentru Jean fără voi.
Punct.
Storm, am pierdut mulţi oameni dragi.
Nu o să-ţi cer să mergi.
Ţi-o cer eu.
Avem nevoie de tine.
Eu am nevoie de tine.
- O să vă ajut. - Uite...
Punct.
Kurt, închide ochii.
O să-ţi arăt destinaţia noastră.
Unde sunt?
Ea e înăuntru.
Salut, vechiul meu prieten!
Lasă tâmpeniile cu "vechiul prieten”, Charles.
Şi nu-mi sta în cale.
Îmi pare rău pentru ce a făcut.
Dar nu te pot lăsa să intri.
Mereu îţi pare rău, Charles. Mereu ţii un discurs.
Dar nimănui nu-i mai pasă.
Dacă ne luptăm aici, acum, o să ne considere monştri.
Bestii violente, care se bat pe străzile New Yorkului.
Ce v-am zis?
O să-ţi pierzi pământul.
Împreună cu tot ce ai mai drag.
- Las-o baltă! - Dacă te atingi de ea, te omor.
Nu face asta, Erik.
Nu o aduci pe Raven înapoi ucigând-o pe Jean.
Fata va muri.
Kurt, am nevoie de tine.
Kurt, du-mă înăuntru.
Nu eşti singurul care poate controla minţi.
Kurt!
Vin să te omoare. N-o să le permiţi asta.
O să ripostezi.
Simte puterea din tine!
Acea putere eşti tu.
Opriţi-i!
Ştiu al cui era sângele.
M-ai alungat.
Acum vii să mă omori?
Exact.
Şi nici măcar asta nu ţi-a ieşit.
Să-ţi arăt cum se face.
Scott, ajută-mă!
Kurt!
- Eşti teafăr? - Nu!
Vino! Du-mă în casă!
- Şi tu ai venit să mă ucizi? - Niciodată!
N-aş face asta niciodată!
Am greşit faţă de tine. Ştiu, dar...
tu nu eşti asta.
Kurt!
- Jean, te rog! - Habar n-ai cine sunt.
Te-am crescut de când erai mică. Eu cred că ştiu.
Nu mai e fetiţa ta.
Cine...
Ce eşti?
Jean, nu uita ce te-am învăţat.
Îţi poţi controla puterea.
Poţi să faci orice-ţi pui în minte.
Arată-mi!
Vino la mine.
Ştii bine că nu pot.
Nu!
Te rog, Jean!
Te rog!
Nu mai pot vedea în mintea ta, dar...
tu vezi în a mea.
Priveşte!
Jean, priveşte!
Ce alegi tu să faci cu darul tău depinde doar de tine.
Acesta ar putea fi noul tău cămin.
Noi am putea fi noua ta familie.
Nu!
Pentru că tu nu eşti stricată.
Atunci, vrei s-o iei?
Da.
Nu!
O pot ajuta cum tu nu o poţi face.
Nu poate fi ajutată.
E o cauză pierdută.
Ba nu e.
Câtă vreme cineva ţine la ea şi crede în ea, mai există speranţă.
Mai există speranţă.
Ştiam eu că încă eşti acolo.
El ţi-a arătat trecutul tău.
Urmează-mă...
către viitorul tău.
Nu.
Setaţi armele pentru neutralizare.
N-am cerut aşa ceva.
N-am cerut nimic.
Am străbătut universul pentru un dar pe care tu nu-l vrei.
Atunci, ia-l!
Te rog!
Eliberează-mă.
Voi încerca.
Încetează, o s-o omori!
Vieţile voastre nu au valoare pentru mine.
Lumea voastră o să ne aparţină.
Ne-aţi ucide pe toţi.
Da.
Jean, trebuie să te desprinzi.
Desprinde-te, Jean!
Desprinde-te!
Uite unul! Prindeţi-l!
Jean!
Jean.
Jean?
Jean.
- Charles, ce are? - Nu pot pătrunde în mintea ei.
Afară! Scoateţi-l!
Afară! Haide! În tren!
- Voi patru, cu mine! - Haide!
- Hai! - Mişcă!
- Trăieşte. - Trebuie s-o iei de aici.
Trebuie să... Nu!
Liber!
Ăsta e ultimul.
Trebuie să verificăm şi ultimele trei străzi. Să mergem!
Copilul meu te admira.
Raven a avut dreptate.
Nu Jean era personajul negativ.
Eu eram.
N-ar fi trebuit s-o mint.
Am greşit.
Dar puterea...
din interiorul ei nu provine de la mine.
Nu i-aş face rău niciodată.
Eu nu sunt aşa, iar asta nu e Jean.
Încă o mai putem salva.
În adâncul ei e tot Jean.
Suntem la 15 km de Centrul de Încarcerare a Mutanţilor.
Pregătiţi-vă să preluaţi prizoniera.
Ce anume o controlează?
Nu ştiu.
Dar femeia asta...
chestia asta...
a văzut cât de mare e puterea aceea şi şi-o doreşte.
Va veni după Jean.
Bine. N-are decât!
O s-o omoare ca s-o obţină.
Dar ea nu va fi singura victimă.
Raven nu şi-ar fi dorit aşa ceva.
Ştii asta.
Amândoi o ştiţi.
Căpitane, vezi asta?
Alpha 1, aveţi mai mulţi inamici la bord.
Se îndreaptă spre ultimul vagon.
- Deschideţi uşile între 4 şi 5. - Recepţionat.
Voi doi veniţi cu mine!
Ceilalţi păziţi prizonierii.
Nu fiţi proşti! Aveţi nevoie de ajutorul nostru.
Blocaţi uşile! Acum!
- Vin mutanţii să vă salveze. - Nu sunt mutanţi.
Eliberaţi-ne, o să aveţi nevoie de ajutor.
Suntem singura voastră şansă.
Ţine-ţi gura!
SOS!
Care e situaţia cu mutanţii?
Ne retragem. Nu sunt...
Ce?
Ce nu sunt?
Nu sunt mutanţi!
Au venit după Jean.
Pregătiţi-vă să trageţi.
Copilul tău avea dreptate.
Vă putem ajuta!
Vă rugăm!
Foc!
Mai vin!
ELIBERARE DE URGENŢĂ
Vrem doar fata. La o parte!
Nu!
Ce faci?
Ce ar fi făcut şi Raven.
Scott, du-mă la Jean!
Selene!
Hank!
Ajut-o pe Storm!
Nu, nu, te rog!
Nu muri!
Asta e.
Scott, păzeşte uşa.
Jean, trezeşte-te!
Trebuie să te trezeşti! Trezeşte-te!
Hank!
Nu vreau să lupt cu tine.
Aud des asta.
Voiai s-o omori.
M-am răzgândit.
Încercam să te protejez.
Voiam să-ţi alung suferinţa, dar...
Doar ai îngropat-o.
Jean.
Unde...
Suntem în mintea mea?
E mai liniştită decât a mea.
Îmi pare rău pentru ce ţi-am făcut.
Ştiu.
Nu voiam decât să te protejez
şi să-ţi ofer ce meritai.
Ce merită fiecare copil.
O familie.
Da.
Ştiu că ai făcut totul din dragoste.
Te iert.
Ştiu ce am de făcut.
Ce anume?
Să-mi protejez familia.
Jean.
Vrei puterea asta?
O s-o primeşti.
Jean!
Nu o poţi controla.
Dacă mă ucizi pe mine, îi omori şi pe ei.
Sentimentele te fac slabă.
Jean.
Nu.
Jean!
Te înşeli.
Sentimentele mă fac puternică.
A murit.
Este...
E liberă.
ŞCOALA JEAN GREY PENTRU TINERI SUPERDOTAŢI
Acum ştiu cine sunt.
Nu mai sunt doar ce vor alţii să fiu.
Nu mai am o soartă pe care n-o pot controla.
Am evoluat dincolo de lumea asta.
Nu e sfârşitul pentru mine
sau pentru X-Men.
E un nou început.
Mai încet! Siguranţa e pe primul plan.
Cum e la pensie?
Ce cauţi aici, Erik?
Am venit să vizitez un vechi prieten.
Jucăm o partidă?
Nu azi. Mulţumesc.
Cu mult timp în urmă mi-ai salvat viaţa.
Apoi mi-ai oferit un cămin.
Aş vrea să fac acelaşi lucru pentru tine.
Doar o partidă.
De dragul vremurilor de demult.
O să fiu blând cu tine.
Ba n-o să fii.
IN MEMORIAM STAN LEE
Traducere şi adaptare Robert Ciubotaru